«Pirmajā mēnesī man bijušais vīrs kaut ko maksāja, bet tas ir viss. Četrus gadus atpakaļ mēs izšķīrāmies un kopš tā laika nav maksājis.
Mana kļūda bija, ka es gribēju, lai viss ir labi.
Mēs parakstījām dokumentu, kas paredzēja, cik viņš maksās, bet nav nevienu reizi pildījis šo solījumu. Tas nebija juridiski apstiprināts, jo mēs nebijām pie notāra. Tagad sanāk, ka dokuments nav apstiprināts, tāpēc var nemaksāt. Tajā brīdī likās, ka visu sarunāsim.
Pirmo pusgadu es pat maksāju par dzīvokli, kurā viņš dzīvoja. Es no tā dzīvokļa izvācos, bet viņam nebija kur dzīvot, tāpēc turpināju maksāt. [..] Es neprasīju alimentus līdz brīdim, kad nesāka teikt, cik slikta es esmu māte. Atņēma man mantas, ko gatavoju meitām kā pūru, kas tika glabāts un savākts no manis. Pūrs bija domāts vecākajai meitai, taču beigās tas viss tika atdots viņa parādu nokārtošanai,» atklāj Katrīna Vasiļevska.
Pievienojies dzīvesstila portāla Santa.lv Facebook un Instagram: uzzini vērtīgo, lasi kvalitatīvo.